Idiot! Det speilet var vår eneste mulighet til å komme hjem!
- Ikke nå. - Hun er ikke særlig fornøyd med deg.
Du skulle ikke ha gått opp på taket. Alt går visst galt nå.
Bare noe du innbiller deg. Ikke skjær deg.
- Se! Speilknuseren! - Der er han!
Han har knust et magisk speil! Det gir sju års ulykke!
Gi dere! Dere tror vel ikke på sånn dum overtro?
Der ser dere. Det du ikke tror på kan ikke skade deg!
Se, så stor den steinen er! Hvor stor er sjansen for sånt?
Speilknuser! Ha deg ut av byen! Vi vil ikke ha ulykken din her!
Ja vel.
Nei, vi må ha ramma, det mangler for mange biter. Vi må dra tilbake.
Hva står bakpå?
Ikke rot det til, det tok timevis å sette det sammen.
Se.
Kanskje det er et hemmelig spor. Se.
"Til verket av vergen i Drafell..." Kanskje noe om en krig.
Nei, det er ikke et spor, det er seglet til håndverkeren.
"Tilvirket av verge i Drag..."
- "...av Dragfell"? - Nei, det er "fjell".
- "Tilvirket av Vergen i..." - Det er en d. "Drag..."
"Tilvirket av dvergene i Dragefjell"!
- Uff da, Dragefjell. - Prins, vet du hvor det er?
Han vet hvor det er. La oss dra, før flere ulykker skjer.
- Det er veldig langt herfra. - Vi går til den gården og får oss mat.
Det er ikke gull.
- Jo! - Det er svovelkis.
Jeg fikk det billig, siden det er det styggeste noen har sett.
Hvor kommer det bråket fra?
Fytte alvete!
Gummibein!
- Jeg tror ikke det er noen hjemme. - Jeg hørte noe.
La oss se på baksida.
- De er tilbake! - Snus på en sandal -dem! Drep dem!
Krampe!
Det er prinsen!
- Velkommen tilbake, og gratulerer! - Vi har vært fra oss av bekymring.
Takk og pris at De er tilbake! Det er så mye som må ordnes.
Lord Rupert har dratt for å samle inn kroningsgavene.
Er det et nytt stabsmedlem?
- Jeg vil gjerne rett opp på rommet mitt. - Selvsagt, De er nok trett etter reisen.
Nei, jeg må urinere! Straks, ellers gjør jeg i buksa!
Selvsagt. Skal jeg få brakt noe opp på rommet?
- Ja. Hva pleier jeg å få? - Kakao og et ostesmørbrød.
- Gjør jeg? - Det er livretten Deres, majestet.
Da tar jeg det. Send opp et fat med saftige bein også.
- Vekk! - Vi tar oss av hestene.
Jeg var på Dragefjell da jeg var valp... Da jeg var ung prins, mener jeg.
Inngangen til Dvergriket er et sted høyt oppe.
Det er langt borte, jeg husker ikke nøyaktig hvor.
Jeg husker ingen ting nå for tiden. Jeg blir stadig mer som en hund.
- For en stygg drage. - Det står at vi trenger letetillatelse.
- Ingen ting her. - Det må være oppe i fjellet et sted.
Skulle ønske jeg kunne huske om dragene ennå er i live.
Nei! Vent!
Noe viktig oppi der?
Begge reimene røyk samtidig! Sjansen for det er én milliard til én!
- Eller så festet du den ikke skikkelig. - Jo, det gjorde jeg! Det var uflaks!
Ja, jeg har jo kjempeflaks, som får reise rundt med deg.
Ja da, bare kom med det, alt er bedre enn den surmulingen.
Jeg surmuler ikke!
Hva skulle du på det taket? Med speilet! Vårt eneste håp!
Maser du ennå om det speilet? Det er borte. Beklager, sånn er det.
Her passer jeg på deg, så overlates du til deg selv i fem minutter, og hva skjer?
Hvem har oppfostret deg i 20 år? Jeg måtte jobbe seks dager i uka.
- Du tenker kun på deg selv. - Noen ganger hater jeg deg sånn.
Vær så god, hvis det hjelper. Hat i vei. Jeg er vant til det.
Her er mye bedre enn der jeg var, det skal jeg si deg.
Ingen hjalp meg, jeg klarte det selv.
Hallo?
Er det noen der?
Kom her, det er dronningen.
- Majestet, vi er tilbake. - I live og fulle av pepp!
- Og gærnere enn noen gang! - Det forbauser meg å se dere.
Majestet, kan du bruke et speil til å ta kontakt med fatter?
Han er nok bekymret for oss.
- Har dere ikke hørt den triste nyheten? - Vi har ikke hørt noe, vi har vært gull.
Faren deres er blitt myrdet.
Hvem gjorde det?!
Jenta! Hun forgiftet ham.
Sverg at dere vil finne henne.
Vi sverger!
- Hvor skal du? Stien går her. - Den går ned. Dette er stien oppover.
- Det der er et geitetråkk rundt knausen. - Prins, har jeg rett?
Anthony, jeg vet det er høyst uvanlig, men kunne du gi meg en kos?
- Det er denne veien. - Du får gå din vei, så går jeg min.
Greit, bare gå. Ikke skyld på meg når dragene tar deg!
Jeg går ikke den veien, for det er feil vei.
Å nei - beslutninger.
Blir du med meg? Du vet dette er rette veien, ikke sant?
Tenk at hun trosset meg. Du ble med meg fordi du visste jeg valgte rett vei.
Nei. Jeg ble med deg fordi Virginia ikke forstår et ord av hva jeg sier.
Hun forstår ikke meg heller!
Klart han måtte ha rett denne ene gangen!
Når begynte veps å lage bol høyt til fjells?
Av alle steder jeg kunne stikke hånda... Det er helt utrolig.
Tony, jeg er redd. Jeg mister forstanden.
Nei da. Bare ta det med ro.
Jeg gjør det. Lover du meg en kos? Kos med meg og klø meg på én gang.
Deilig!
Tony, jeg er i ferd med å bli hund, og da er det ingen vei tilbake.
Jeg er alltid så trett.
Søvnig.
Skulle ønske jeg var hund, hadde noen som tok seg av meg, ga meg mat, -
- så jeg slapp å bekymre meg om noe.
Det ville vært himmelsk.
- Så du kom deg opp. - Ja, vi har vært her en god stund.
- En times tid. - Jeg visste ikke det var et kappløp.
Jeg visste ikke det var en sti.
Det er flere poteavtrykk her. De kom denne veien.
Fatter er -
- død!
Se det positive i det: Aldri mer juling!
Vi kan mislykkes totalt uten å bli straffet.
- Godt å være kvitt det gamle svinet! - Ja, han kan dra til alvete!
Vent! Hva er det vi sier?
Han var faren vår!
Han tok oss med på jakt.
Han ga oss våre første våpen.
Han lærte oss å holde torturofre ved bevissthet i timevis!
Når vi får tak i den lille heksa, skal vi rive huet av henne!
Jeg tror du sitter på noen.
"Her hviler Ivan Optimisten."
Tror du disse folka fant dragen, eller fant dragen dem?
Gravene ser eldgamle ut, så det er neppe drager her lenger.
Dette er galskap. Vi må ha klatret over 300 meter.
- Vi får vel overnatte her. - På en gravplass? Vent nå litt.
Mener du det? Er du gal?
Det var dumt av meg å foreslå å klatre opp hit. Jeg er lei for det.
Du savner den ulven, gjør du.
Jeg tror dette blir slutten for meg, jeg holder ikke ut sju års ulykke.
Men jeg er virkelig stolt av deg. Uten deg ville vi aldri kommet så langt.
Jeg fryser. Gi meg en klem.
Digert bein!
Prins, hvor fant du det der?
Digert bein.
Ja, det største beinet jeg har sett. Hvor fant du det hen?
Følg meg!
- Vi har funnet dragen. - Den puster ikke ild lenger.
Men den vokter over noe. Det er en inngang.
Vent! Prins. Greit.
- Dverg-gruver. - Må være her de lager speilene.
Jeg ser ikke bunnen. Aldri om jeg går ned der - ikke med min uflaks!
- Jeg tror det er eneste veien inn. - Jeg tror ikke det.
Bare sett deg bak meg. Kan dverger gjøre det, må det være trygt.
Det kan være lavt under taket.
Kanskje dette bare er et fôringstrau for drager!
Uff da!
Kom, pappa, du klarer det.
- Ser du, du klarte det. - Strålende!
Hør etter! Kamerater, dette er en stor dag.
Tiden er inne til å se speilet bli født!
Ingen har lagd et sannhetsspeil på over 500 år.
Se prins Wendells kroningsgave!
Ser du, Prins? Det er til deg.
Vet dere straffen for å trenge inn i våre hemmelige speilgruver?
- En saftig bot? - Døden! Dette er vårt fjell.
- Vi vil bare tilbake til Det fjerde rike. - Vi visste ikke her var adgang forbudt.
Uvitenhet er ingen unnskyldning! Dere har trengt inn i Niende rike -
- og alle som prøver å stjele våre hemmeligheter må dø!
Bare behold hemmelighetene deres. Vi trenger faktisk deres hjelp.
Ja, for et magisk speil kom nylig ut for en ulykke...
Var det deg?! Du har ødelagt ett av de store reisespeilene!
- Sa du "ett av" de store reisespeilene? - Så det fins flere?
- Vil du knuse de andre to også?! - Vi trenger dem. Hvor finner vi dem?
Dere finner bare døden her! Hiv dem ned i den gamle sjakten!
Nei, vent!
Se inn i sannhetsspeilet!
Det er prins Wendell, dattersønn til den største kvinne som har levd!
Nettopp, det er ham! Og jeg er hans uunnværlige tolk.
- Hva slags magi er dette? - Hvem er dere, langveisfarende?
Vårt oppdrag er å bringe prinsen tilbake i sin naturlige skikkelse.
Jeg er en uhyre viktig person.
Det er lenge blitt fortalt om den dag en staut prins skulle stå foran oss -
- på fire bein!
Og dette er dagen.
- Jeg har dunka huet mitt 200 ganger! - Vær forsiktig.
Jeg hater dverger! Første dvergen jeg ser, kebaber jeg!
Ser de et troll, fyker de på deg som blodhunder og river deg i filler.
Hold kjeft! Er vi troll eller mus?
- Troll! Vi er ikke redde for noe! - Ikke for noe!
Dverger har drevet gruvedrift her i tusener år.
I tidligere tider led vi store tap fordi dragene kom inn i hulene.
Gruvene inneholder kvikksølv, som hanndrager er avhengige av.
Dette er hyperkvikksølv. Vanlig kvikksølv er for sakte til magiske speil.
De fleste forsøk på å lage magiske speil mislykkes.
Men av og til, med dverg-ekspertise...
- Du lider vel ikke av uflaks? - Vi leter etter et nytt reisespeil.
- Vi knuste ikke det andre. - Reisespeil...
Jeg tviler på om arkivene våre går så langt tilbake.
Som jeg trodde. Det fins en annen ørliten mulighet.
La oss prøve å vekke Gustav. Han er her borte.
Gustav, du har besøk. Snakk høyt, han er temmelig døv.
Gustav, vi har et spørsmål til deg!
Et spørsmål om reisespeil!
Et svar gir jeg kun i denne time hvis spørsmålet deres vel kan rime.
- Alle tidlige speil snakker på rim. - Så klart.
Fins det speil som ei kom til skade -
- som kan hjelpe oss med vår eskapade?
Tre fine speil ble lagd med mye styr.
Og prisen for å lage dem ble dyr.
Hvor er de andre to?
Ett speil knustes, hvem kan vi klandre? Men hvor pokker er de to andre?
Det første speil, knust det ble av en Anthony, et erkefe.
Det andre speil hviler på en seng der det vokser skjell på det i fleng.
- En seng med skjell? - Havbunnen!
Ja, ett falt uti den store Nordsjøen. Dere kan nok se bort fra det.
Det dere søker har ei blitt sett, det stjal dronningen rett og slett
Dronningen? Det var bare det som manglet!
- Kan jeg få en kjeks? - Nei.
Det er fint at du hjelpe oss vil, kan du si hvor dronningen holder til?
Nær hun er, men hun er ikke alene, på et sted som ei er hennes domene.
På et slott vi ei ser, men vet
at dronningen der før Snøhvit het.
Prins Wendells slott! Jeg visste det! Å nei!
Mordere! Dere har drept speilene mine! Speilmordere! Drep dem!
Slå alarm!
Hva var det?
- Vi må vekk. - De følger ikke etter oss ned der.
Jeg er rett bak deg.
Virginia!
- Er alt bra med deg? - Nei. Jeg orker ikke mer av dette!
- Du må være mer forsiktig. - Det er uflaksen min!
Hvor mye verre blir det?
Pappa?
- Er alt bra med deg? - Noe er brukket, kan ikke røre meg.
- Jeg skal hjelpe deg. - Nei, jeg kan ha brukket ryggen!
Ja vel.
Vi får finne en annen vei ut herfra. Vi kan ikke gå tilbake samme veien.
- Jeg vil ikke dø her inne. - Nei, vi skal finne en utvei.
Jeg kan ikke hjelpe deg, jeg kan ikke røre meg.
Så går jeg alene og finner en utvei og kommer tilbake og henter deg.
- Kanskje Prins kan lukte frisk luft. - Du finner ikke veien tilbake.
Jeg finner en vei ut og kommer tilbake og henter deg. Jeg lover.
Jeg strør brødsmuler etter meg, så jeg finner tilbake til deg.
Virginia.
Bare kom deg ut selv.
Jeg kommer tilbake.
"For sju menn hun ga sitt liv.
For én god mann var hun viv.
Under isen nede ved Snøhvits foss
Der ligger den vakreste blant alle oss."
Virginia.
Hallo, Virginia.
- Du ser sliten ut. - Er du død?
Ja, jeg tror nok en må si det.
Jeg viser meg kun en sjelden gang som en av de gode feene nå.
Men jeg har ennå innflytelse over ting, og jeg har beskyttet deg, -
- skjult deg for dronningens speil.
Men snart, Virginia, må du se og bli sett.
Jeg skjønner ikke.
- Hva syns du om dattersønnen min? - Jeg liker ham.
- Ja, han har hatt godt av å være hund. - Men han mister forstanden.
Derfor må du nå ta føringen. Du må redde kongeriket for ham og oss alle.
- Jeg? Da har du valgt feil person. - Nei, jeg har valgt rett person.
Jeg har ventet på deg, Virginia.
Moren min var dronning, og hver dag satt hun ved vinduet og sydde, -
- stirret ut på snøen som falt og lengtet etter å få en liten datter.
En dag stakk hun seg på en nål og på snøen falt det tre bloddråper.
Da visste hun at hun ville dø i barselseng når hun fødte meg.
Far sørget lenge, men så giftet han seg på nytt, for han var så ensom.
Min nye mor hadde ikke med seg annet til slottet enn sine magiske speil.
Hver dag låste hun seg inne på rommet, kledte seg naken, så i speilet og sa:
"Speil, speil på veggen der, hvem er vakrest i landet her?"
Og speilet svarte: "Du er vakrest av alle her."
Da var hun fornøyd, for hun visste at speilet snakket sant.
Men jeg vokste til, og da jeg var sju år, var jeg like vakker som deg.
Og en dag da dronningen spurte speilet sitt, svarte det:
"At dronningen er vakker, jeg ser, men Snøhvit mye vakrere er."
Stemor tilkalte sin veidemann og sa:
"Ta med barnet ut i skogen, jeg tåler ikke synet av henne."
Kan du forestille deg det øyeblikk -
- da du innser du er så fryktelig at din egen mor vil ha deg myrdet?
Da veidemannen løftet kniven, tryglet jeg ham: "La meg få leve!"
Og han la vekk kniven.
Jeg var så redd at jeg løp i mørket til jeg var utslitt. Da så jeg en liten hytte.
- Hytta vi fant. - Ja. Inni den var alt i min størrelse.
Det var dekket til sju på bordet, og ovenpå var det sju senger på rekke.
Jeg var så trett at jeg sovnet. Jeg våknet av menn som kom opp trappa.
De hadde gruvelamper som de svingte fram og tilbake som ildfluer i mørket.
Jeg var stiv av skrekk, og da de så meg, sa alle som en:
"For en skjønn liten pike!"
De sa at hvis jeg gjorde rent, lagde mat, sydde, strikket og holdt orden på ting, -
- kunne jeg få bo der og skulle aldri mangle noen ting.
Jeg fortalte dem om stemor og de ble veldig bekymret.
De sa jeg aldri måtte dra inn til byen, aldri åpne døra for fremmede.
Speilene hennes fant meg til slutt. Hun kom utkledt som gammel kramkar.
To ganger kom hun, en gang med et korsett som skulle knuse ribbeina mine.
Og så med en forgiftet kam.
Siste gang hun kom, hadde hun ei korg med de fineste epler jeg har sett.
Hun ble igjen for å se på at jeg døde. For å være sikker, holdt hun meg -
- til jeg døde i armene hennes, forgiftet av et dødelig eple.
Og jeg tenker så ofte...
Hvorfor slapp jeg henne inn? Visste jeg ikke at hun var ond?
Selvsagt visste jeg det.
Men jeg kunne ikke være innelåst hele livet bare fordi det var farlig, -
- bare fordi jeg kunne komme til skade.
- Hva har alt dette med meg å gjøre? - Alt!
Du er kald, Virginia. Hvordan er du blitt så kald?
Du har gått deg vill, men ensomme jenter som oss kan redde seg selv.
- Du står på randen av storhet. - Nei, jeg er ingen ting. Ubrukelig.
En dag blir du som meg, en rådgiver for andre jenter som har gått seg vill.
Reis deg.
Dette speilet vil vise deg det du vil og ikke vil se.
Med gift vil dronningen slå til, og med gift må hun beseires.
Du må finne den forgiftede kammen hun prøvde å drepe meg med.
- Men hva kan jeg utrette alene? - Ikke klyng deg til det du vet.
Ikke tenk. Bli.
- Lyset mitt slokner! - La det. Ønsk mørket velkommen.
- Jeg finner ikke veien ut i mørke! - Du kan komme med ett ønske, -
- så skal jeg prøve å oppfylle det. Sørg for at du ber om det rette.
Jeg ønsker at pappas uflaks tar slutt og at ryggen hans ikke er brukket!
Det er strengt tatt to ønsker, men de er oppfylt.
- Faren din er i stor fare. Gå til ham. - Men hvordan finner jeg...
Gå til ham straks!
Virginia, jeg holdt på å gå fra vettet.
Jeg hadde nesten oppgitt alt håp.
- Det gjorde du rett i. - Å Gud!
Jeg beveger meg langsomt, men jeg får alltid det jeg vil ha tak i.
Hvor er hunden? Prins?
- Hvor er jenta? - Dra til helvete!
Jeg spør deg ikke igjen.
- Drep meg! Jeg bryr meg ikke lenger! - Du vil fortelle meg alt -
- lenge før du dør.
- Reis deg og bli med meg. - Jeg kan ikke, ryggen er brukket!
Nei, det er den ikke.
Den kjennes faktisk bedre.
Du all verden, hvordan skjedde det?
- Jeg fant noe helt vidunderlig. - Har du funnet en vei ut?
- Bedre. - Fins det noe bedre enn en vei ut?
Ja.
Kom an.
Se.
Hva?
Hun var her. Det var...
- Fant du en vei ut, eller? - Ja.
- Vent! Hva gjør du? - Hysj! Lytt.
Kan du høre det?
- Vi klarte det! - Fantastisk!
Jeg tror vi er tilbake i Det fjerde kongerike.
Hvor fikk du det fra?
Speil, speil i min hand, hvem er vakrest i dette land?
- Det er Christine. - Nei.
- Nei, det er ikke mulig. - Hva?
Det er henne. Herregud, det er mora di!
Noen ser på meg!
Det er mamma.
Vent.
Noen spionerer på meg!
Nei, det er ikke mulig. Det var mamma!
Er hun her? Hvordan er det mulig?
Du sa hun bodde i Miami!
Jeg visste ikke hvor hun var. Måtte bare si noe, slik du maste.
- Hvorfor kastet du speilet? - Kan vi se henne, så kan hun se oss.
- Hva tror du at hun vil gjøre? - Jeg vet ikke.
Hvordan kom hun hit?
Hun har det andre speilet.